Rod erbu střeli, potomek rodu z Vitějovic, přízně strakonických pánů, od 14. století klienti Rožmbereků. Sedláček, Hrady 3, s. 236, klade poslední zmínku o Makrvardovi k roku 1418, jenže pokud Popravčí kniha pánů z Rožmberka podle výslechu Petra z Krasejova uvádí, že určití spiklenci pobývali „za nebožce Markyše na Pořěšíně“ a měli hrad „Žižkovi zraditi.“, musel být Markvard na živu nejméně roku 1420, kdy na Českokrumlovsku započala vojenská kampaň táboritů. Tento záznam s výslechu z podzimu roku 1423 zároveň uvádí, že tehdy již byl Makrvard mrtev (nebožce). Adolf Kalný (ed.) Popravčí kniha pánů z Rožmberka, Třeboň 1993, s. 68. Zmínka je zařazena mezi výslechy z 25.9.1423 a z 18.11. 1423.